20 DE ANI DIFERENȚĂ
Oscar nu e bine. Nu e bine deloc. Nu e ceea ce am cerut.
Oprește. Oscar, oprește totul. Trebuie să refacem totul.
Nu e aceeași culoare.
Aici este galben, și aici, portocaliu. Nu e același lucru.
- Aceasta este galben-Brazilia. - Știu.
Dar uite aici, nu este același galben.
Alice, vă rog, am schimbat deja de 4 ori.
Sunt obosiți cu toții, și aveți încredere în mine...
nimeni nu va observa diferența.
Eu observ diferența. Trebuie să refacem totul.
Scuze, Oscar, dar nu este de aceeași culoare.
Vreau să vorbesc cu el. Mobilul lui n-are semnal.
El a închis tot, calculatorul și telefonul.
Nimeni nu are acces. Cu excepția Lisei.
Ea nu l-a slăbit de când ai plecat. S-a lipit de el toată ziua.
Se pare că s-au dus la cină cu proprietarul grupului, aseară.
- Ce? - Kimmel a apărut în Paris neanunțat...
și toți au mers la cină la restaurant Bristol.
Dă-mi-l.
Nu pot.
El a spus să nu fie deranjat. Altfel, cum e în Brazilia. E cald?
Atunci te voi suna, Pauline.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
- Stați, vă ajut. - Mulțumesc.
Sper că nu i-am făcut rău.
Mulțumesc oricum.
Fotbal.
Scuze, dar stai pe locul meu.
Acesta este locul meu.
- Ești nebun? - Domnule, vă rog să stați jos.
Aș sta cu plăcere dar după cum puteți vedea...
- Calmați-vă. - Sunt calm, dar...
- Urmați-mă, vă rog. - Unde?
- Acolo. - Mă duc dar...
Scuze pentru adineauri. Nu m-am prezentat.
Laurent Touzan, Alliance Francaise.
Mă duc la Paris câteva zile, nu cunosc pe nimeni,
- putem lua cina împreună? - Pardon?
Sunt un tip direct câteodată, nu pierd timpul.
- Scuzați-mă, locul acela e liber? - Din păcate nu, acest tânăr va sta aici.
- Scuze că v-am întrerupt conversația... - Stați jos.
- Doamnă? - Da.
- Ați ales? - Voi lua homar, mulțumesc.
Și eu vreau homar.
Sper că va fi mai bine decât cum a pornit.
Îmi pare rău, domnule, dar ați venit de la economic...
nu aveți dreptul la meniul din clasa întâi. Scuze.
Doamnă, ați ales?
Doamnelor și domnilor, vă vorbește căpitanul.
Avionul nostru intră într-o zonă de turbulență.
Mențineți centurile de siguranță fixate bine, mulțumesc.
Nu vă faceți griji. O convergență în zona intertropicală.
Masă de aer cald, masă de aer rece. Așa se întâmplă.
Uitați-vă la stewardese, eu fac asta și funcționează întotdeauna.
Scuzați, scuzați.
- De fapt, e o șansă la un milion... - Da.
...de fapt o șansă la un miliard. O marjă mică...
- Scuzați. - Nicio problemă. N-a fost nimic.
- La revedere. - La revedere.
A fost o plăcere să înfrunt moartea alături de dumneavoastră.
- Balthazar. Mă numesc Balthazar. - Alice.
Așteptați.
Alice, stick-ul USB.
E ridicol, aș fi luat un taxi.
Glumești. Îmi face plăcere. Aveam nevoie de aer proaspăt.
- La aeroport? - Ei bine, cum sunt brazilienii?
M-ai speriat.
Păpușa e pentru tine, am cumpărat-o în Rio.
- Arat-o prietenelor tale. - Sigur, mamă, sigur.
Ține.
- Mulțumesc pentru cancer. - Îmi pare rău, Zoe.
Doamnă. Doamnă.
Alice! Alice! La naiba! Alice!
Lamborghini Gallardo Spider. O testez pentru spectacol marți.
Minunat. Unde să pun ăsta?
Richard e liber miercuri.
- Cina acasă. Fără scandaluri. Promiți? - Există alte moduri să fii cu un tip.
Când spun că sunt fericită fără un bărbat,
nu există subtext. Sunt fericită singură,
- Miercuri. Fără negociere. - Ce dracu, ginecologul tău!
- Cred că glumești. - Care este problema?
El este sensibil, fermecător, muncitor, afectuos, ca tine.
Și, nu umblă cu altcineva... de mult timp, la fel ca tine.
Pare fantastic. Este minunat.
- Bună ziua, doamna Lantins. - Bună ziua.
- De câți ani n-o mai faceți? - De 8 ani.
Alice. Cum a fost capitala tanga? Muchos tangas?
Muchas tangas.
- Mănânci de prânz? - Nu pot. O femeie disperată vine.
Ce ați spus? Apfel?
- Bună ziua, Pauline. - Alice.
Vincent așteaptă și domnul Apfel are ceva de-al tău.
Apfel, nu cunosc. Voi fi în biroul tău.
Este un dezastru complet aici.
- Bună ziua. - Bună ziua.
N-au făcut nimic din ce am cerut. Sunt imposibili.
Doamna Lantins!
- Ce mai faci? - Foarte bine. Și tu?
Știi despre cina cu Lise și Kimmel?
- Deja au sosit. Vorbești de lup. - Vorbești de lup.
Încă una. Așa.
Bună, fato. Pun curuțul la lucru.
- Bună Alice, ai un bronz. - Mulțumesc.
Sunt încă îndopată.
Am plecat la ora 6 dimineața dincolo de Baron...
- Garou mă tot freca, tipul e jalnic. - Este.
Mult noroc. Pa.
Bine.
Doamne, a fost o călătorie grozavă.
Da.
- Putem vorbi? - Intră și închide ușa.
M-am dus la restaurantul chinezesc lângă Central Park.
Ăla pe care-l adorăm amândoi.
Da, îmi amintesc.
Unde ne-am tras-o pe masă.
Ai fost atât de viril, atât de puternic.
- Mai bine mă întorc mai târziu. - Nu, te rog stai jos.
- Ce bine ar fi dacă... - Te rechem. Sunt cu Alice. Pe curând.
Relație la distanță, nu mai pot... sincer, mă deranjează.
Uite ce am dezlănțuit. Vincent Kahn părăsește bătrânul continent.
- Îți place fotografia? - Da, e super.
- Sunt super mulțumit. - A fost bine la Bristol?
Cum a fost întâlnirea dintre Kimmel și Lise?
Știrile circulă repede!
A fost doar o mică cină improvizată.
Uite, am crezut că-mi vei încredința să relansez "Rebelle".
- Am aproape 40 de ani, Vincent. - Chiar? 40 de ani deja?
Ea e chiar incredibilă. Face trei mii de lucruri.
Are un blog, e body artistă...
dansatoare burlesc! Căsătorită de 3 ori. Cu un bărbat, o femeie și bărbat din nou.
Avem nevoie de cineva care să te facă să visezi! Să te răstoarne.
Dacă nu mă faci să visez, cum vei face să viseze cititorii?
- Adică sunt prea bătrână? - Oprește-te.
Picasso a murit la 91 de ani cu o inimă de copil. Nu contează vârsta.
Este vorba despre atitudine, știi?
Nu te uita așa la mine, îmi îngheți sângele.
Dacă lucrurile nu merg așa cum ai dorit...
Această revistă este o publicație trimestrială.
Jobul de editor e cu normă parțială. Așa poți avea grijă de familia ta.
- Îți bați joc de mine? - Sigur că nu.
Are tiraj super. 30.000 de abonați, nu-i de aruncat.
Mă întorc la muncă.
Spune, mă poți lua la cheful lui Alex vineri seara?
Știu, e înfricoșător.
- Tu ești, dar... - Vreau să-ți fac o surpriză.
- Te simți bine? - Da.
- Arăți obosită. - Așa crezi?
Nu, eu sunt în mare formă.
- Nu ai pâine? - Ce?
Ăsta-i bun.
Am fost la radio săptămâna trecută. Vânzările au fost nebune.
Martin radiază, vrea alta în septembrie.
N-am scris niciun rând. Între asta și conferințele mele...
- Vrei ceva de băut? - Nu, mulțumesc.
- Îmi faci un mic masaj? - Sigur.
Întotdeauna ai avut degete magice.
De altfel, Agata s-a uitat prin cartea ta.
A zis că e foarte bună. Care este titlul?
Insula fără oceane.
- Insula fără oceane! - Nu râde. Bine.
- Salut, Charlotte. - Salut.
Uite e mama ta.
Te iubesc, dragostea mea. Ai grijă.
Și acum, salută.
DOMNUL APFEL. STICK USB. AVION.
Vom vedea.
- Alo? - Alo?
- Mă auziți?
Cine e?
Sunt doamna Lantins, stăteam alături în avion.
Alice? Bună seara.
Mi-ați lăsat un mesaj. Mi-ați găsit stick-ul USB, nu?
Da, am găsit stick-ul USB. Îl am.
O Doamne, vă mulțumesc. Putem să ne întâlnim undeva?
Sigur. Când vreți.
- Puteți acum? - Acum? Da, sigur că pot.
Unde?
- Sunt în 162 Quai des Jemmapes. - Vin imediat.
Ce naiba. Se pare că nu mă vede.
- Ești în regulă? - Da.
Îți voi spune ce mi s-a întâmplat.
Alice. Alice. Aici.
Uite, nu-i departe, suntem în capătul barului.
Mă grăbesc.
- Este plin, fiindcă e "happy hour". - Am spus că mă grăbesc.
Chiar e o nebunie.
Uite cine-i aici?
N-am crezut s-o văd într-un loc ca ăsta.
Știu, la ora asta, la vârsta ei... îi va lua doi ani ca să se recupereze!
Fanny și Guillaume, prieteni de la facultatea de arhitectură.
- Alice este... - O cunoștință. Bună seara.
- Vreți ceva de băut? - Numai stick-ul meu.
- Dar este acasă la mine. - Acasă la dumneavoastră?
Nu ne-am înțeles bine la telefon.
V-am spus că am stick-ul la mine.
Dar nu aici. Este acasă la mine.
- Unde locuiți? - Poftim?
Unde locuiți?
Unde locuiesc?
Da, știu. Locul părea altceva... dar fotografia a fost alb-negru.
În curând vă veți obișnui.
- Să mă urc în spate? - Nu vă faceți griji, sunt prudent.
În regulă.
Permiteți? Este un pic defect.
Scuze. Gata.
Sunteți gata.
Să pornim.
- Direct la Twitter. - Direct?
Intrați, vă rog.
Bine ați venit în locuința mea umilă.
- Este foarte bun. - Ești ridicol.
Nu, a fost bine tăiat. De data asta nu iau.
Trebuie să-l întâlnesc curând.
- Baltha, deja ai venit acasă? - Da, după cum vezi.
Anissa, ce faci aici?
- Eu... explică tu. - Nu vei ghici.
Filmam în Place de Victoire...
și uite cu cine m-am întâlnit pe stradă...
- Scuze, v-o prezint pe Anissa. - Bună seara.
Au absolvit împreună. Cu mult timp în urmă.
Tatăl meu. Alice.
Da, Baltha mi-a vorbit mult de dumneavoastră.
Tată, te rog.
- Aveți cinci minute? - Pentru?
Să vă arăt promoul emisiunii mele. Doresc o altă opinie feminină.
Astea sunt singurele care dau consistență programului.
Fiecare miercuri, cu Luc Apfel.
În "Fanaticii auto", Luc vă va antrena la volanul
celor mai prestigioase automobile ale planetei...
Încă e fără efecte, n-a fost mixat, să țineți cont.
Pe circuite legendare... eliberați adrenalina.
Cu cea mai bună companie Luc testează mașinile de vis
și dezvăluie secretele lor.
- Ești geloasă? - Nu.
Fiecare miercuri la ora 23:00. Nu pierdeți "Fanaticii auto".
Întâlnirea unică cu automobilele.
Deci?
- Ei bine... da... este... - Vreau sinceritate.
Da, are niște chestii...
- Mâncăm. Mi-e foame. - Sună bine.
Mergem la KFC. Ce ziceți de o găleată de pui prăjit?
- Nu mulțumesc. - Nu?
- Haide. - Vin.
- Lasă-i pe cei doi acolo. - Du-te.
Puteți să-mi dați stick-ul?
Da scuzați, stick-ul, scuzați.
Unde este?
Scuzați, știu că e aici dar unde?
Am și uitat. Vreți niște ceai? Am alb, verde, negru.
Nu? Bine.
Vreți ceva de citit, cât așteptați? Am multe.
"Bjorn morfinomanul"
"Pădurea vulpilor." Bună carte. "Elogiul...
ELOGIUL FEMEILOR MATURE
Uite stick-ul. Iată-l. L-am găsit.
Mulțumesc.
- Nu vreți să vă însoțesc? - Nu, voi lua un taxi. Mulțumesc.
Alice. Alice.
Putem lua o cafea într-o seară?
Nu neapărat într-o seară. Nu știu de ce am spus asta.
Se poate și dimineața sau după masa. Sunt întotdeauna liber.
Și de ce neapărat cafea? Îmi place Sprite
sifon, băuturi carbogazoase...
Ești un băiat foarte drăguț.
Dar nu este stilul meu să ies cu băieții de vârsta ta.
S-a înțeles? La revedere.
Taxi.
PUNCT DE VÂNZARE
- Întâlnirile pentru astăzi. - Pauline, ce se întâmplă?
- Vă dau lista de întâlniri pentru azi. - Ce are toată lumea?
- Nimic, de ce? - De ce?
Există un zvon despre dumneavoastră.
Zvon, dar ce zvon?
- Este un zvon care... - Pauline.
Uitați-vă.
COUGAR
- Vincent. - Da.
Am primit propuneri de fotografii...
- și am nevoie de aprobarea ta. - E în regulă.
Aruncă o privire.
Am crezut că a fost un fotomontaj sau ceva.
- Ce? - Câți ani?
Vincent, nu crezi că...
Făceam aceeași mutră când îi spuneam lui tata
că n-am avut probleme cu profesorii.
Vincent, chiar crezi așa ceva? Te asigur că...
Alice, nu-ți face griji, asta vreau de la tine...
Asta caut. Un pic de nebunie, un pic de magie.
Acolo mă faci să visez. Spiritul de "Rebelle". Îmi place.
Ole. Ciao.
Vincent te-a văzut întotdeauna ca pe o burgheză complexată.
Dovedește-i că greșește. El disprețuiește dependenții de muncă.
Ce sugerezi să fac? Să nu mai lucrez? Să fac un piercing pe clitoris?
Foarte dureros. "Mothers I'd like to Fuck" (MILF)
- "Mother I'd Like to" ce? - Fuck.
Balthazar, adolescentul tău. Mă înțelegi?
Vrei să mi-o pun cu un adolescent ca să-mi mulțumesc șeful? Ești nebun?
Îmi place meseria mea, dar totuși...
Bună ziua.
Pretinde că ți-o pui cu el. E o diferență subtilă.
Îl duci la petreceri, vă țineți de mână...
ochi dulci în locuri publice și iată. Alice versiunea 2.0.
Bună seara doamna Courtois. Cât timp. O opresc acum acum, da?
Rebelle?
De acord.
- Ce ziceți de un mic restaurant. - S-ar putea.
- Japonez. - Nu-mi place supa "miso".
Balth? Balthazar?
Ce mai aștepți?
Salut. Ce mai faci?
- Bună ziua. Ce faceți aici? - Am pierdut numărul tău, de fapt...
Și cel mai simplu a fost să vin aici. Sincer.
Îmi pare bine să te văd. Poți să-mi arăți locul?
- Da, da. - Bine. Super.
E straniu să fiu aici, îmi readuce atâtea amintiri.
De parcă ar fi fost ieri.
- Ați studiat aici? - Nu.
Vorbesc de universitate în general.
Prostiile pe care le-am făcut și toate.
Mă întâlneam cu un tip pe vremea aia, un prieten... se numea Bastien.
Bastien, Balthazar. E haios că amândouă încep la fel.
- Da, e haios. - Ești liber diseară?
- Diseară? - Da.
Sunt liber... da, sunt liber.
- Super. Îți trimit adresa prin SMS. - Bine.
- Pe curând. - Perfect.
Ce muzică asculți?
Metronomy.
- Și ce altceva îți place? - Azealia Banks, Wu Lyf, Cromatics...
Și tata mi-a pus Stones. Crede că sunt nu știu ce.
Azealia Banks, Wu Lyf, Cromatics...
- Mamă, te simți bine? - Da, da!
Ei bine, dă-i drumul. Eu plec. Chantal sosește peste un sfert de oră.
Azealia Banks, Wu Lyf, Cromatics...
- Bună seara. - Bună.
- Scuze, n-am avut timp să mă schimb. - Nu, nu e perfect.
- Sunteți sigură? - Sigură.
Sunteți minunată.
- Mulțumesc. Să mergem că te răcești. - Da.
- Ce asculți? - Ăsta.
Acum îmi place Azealia Banks, Wu Lyf, Cromatics.
La dracu, l-a adus aici.
- Ai ceva acolo. - Chiar?
Nu mai e, l-am luat.
Mișto. E haios.
Uite.
Vreți ceva de băut?
Este foarte jenant.
Claude!
Ascultă, e uimitor! Mai puternic decât ultimul tău exponat.
- Crezi? - Da, da, da.
Nu ți l-am prezentat, e Balthazar.
- Bună seara. - Mulțumesc.
Balthazar... Claude Malle, motivul pentru care suntem aici.
- Da. Dumneavoastră sunteți... - Da modest. Ce credeți?
- Este ceva... așa ca... - Puteți fi sincer. Ascult.
Această idee să vă prezentați propria imagine peste tot... De ce nu?
Din nou, de două ori, de trei ori, de patru, cinci, nu mai pot.
Înțeleg că aveți o mare problemă cu propria imagine.
Dar această călătorie egocentrică aproape copilărească...
devine neinteresantă pentru noi.
- Da, am înțeles, erați ironic. Plec. - Pe curând.
Dar ce te-a apucat?
- Mi-ați spus să fiu sincer. - În asemenea locuri nimeni nu e sincer.
Arta contemporană e enervantă. Există oameni mult mai talentați.
Pe strada mea, e un tip cu un mic atelier...
Are picturi magnifice. Vi-l voi prezenta.
Dar ăsta e numai despre vânzarea propriei persoane.
Ăsta este sistemul, Balthazar. Obișnuiește-te.
Mă simt bine în afara sistemului. Cu un picior înăuntru, unul afară.
- Scuze. - Iată.
El este. Simon, încântat.
- Trebuie să-l găsesc pe Vincent. - Nicio problemă.
- Aceasta este Balthazar un prieten. - Îmi pare bine, Balthazar.
Bună seara.
Sunt încă uimit.
Să fiu cu dumneavoastră aici mi se pare absurd.
E atât de greu de crezut.
Am vrut să te cunosc un pic mai mult. Atâta tot.
Dacă cineva mi-ar fi spus că voi fi aici cu dumneavoastră...
Salut.
...este ceva...
Salut, te deranjăm?
Nu, e în regulă. Îl cauți pe șeful tău?
M-a sunat spunând că nu poate veni. Și-a ratat șansa.
- Vrei un joint? - Poftim?
- Nu vrei un hașiș, marijuana? - Nu.
O dată am făcut o "călătorie" rea. Dar poate că dumneavoastră...
Alice? Ești serioasă?
În regulă.
Salut.
- Mai ușor cu... - Bun.
Atenție.
- Pardon. - Ce-i?
Vă las.
Scuze. Alo?
Unde ești. Richard a ajuns acum o oră.
- Cine a venit? - Richard, doctorul meu.
Dar, ce doctor?
Ginecologul meu, Alice.
Ascultă, sunt atât de jenată. Vino acum. Clar?
- Ceva grav? - Grav?
Am auzit că vorbeați despre un doctor.
Da, doctor, fiindcă fiica mea are brusc apendicită. Trebuie să plec.
- Care spital? Vă însoțesc. - Nu, iau mai degrabă un taxi.
Un taxi. Taxi. Taxi este o urgență.
- Nu-i nevoie. Nu. - Este o urgență.
- Nu. Ai grijă. - Stop!
Veniți Alice. Doamnă, pardon domnule. Vă rog. Plecați.
- Alice, care spital? - Ce spital? Spitalul american.
- Să vin? - Nu fiindcă fiica mea n-ar înțelege.
Plecați. Nu pierdeți timpul.
Rue de l'Université, vă rog.
- Cum așa? - Rue de l'Université.
Curaj, Alice!
Luați tot. Noapte bună.
- Vă rog aruncați țigara. - Da, pardon.
Când?
Dragă, iei cina cu noi?
- Să mănânc? - Să mănânci.
Nu. Da.
Îmi pare rău. De obicei ea nu face asta.
Surioara mea, de obicei, este foarte punctuală, doctore.
Richard, vă rog.
Richard, doresc să vă întâlniți, dar atenție, ea este foarte fragilă.
Babette...
Cu mult timp în urmă a avut o relație cu cineva. Mă înțelegeți?
Dar cred că un ginecolog o va revigora.
A venit.
Contez pe dumneavoastră.
- Destul. - Sper că vă place miel.
Îmi place mielul.
- Richard? - Nu, mulțumesc...
- Eu iau numai legume. - Nici cușcuș?
- Niciun carbohidrat seara. Vă mulțumesc. - Doriți să trăiți o sută de ani?
- Nu, sunt crudist. - Crudist?
Mănânc doar alimente crude. Și numai produse bio.
De altfel, Richard, cum l-ați cunoscut pe Elizabeth, sora mea?
Alice este un pic obosită din cauza călătoriei în Brazilia. Ea este un pic...
Da, ce proastă. Scuze.
Alice e adevărat că, în Brazilia sunt mulți transsexuali?
E țara transsexualilor. Rugați-vă părinții să vă ducă acolo.
Știi că Richard este un mare specialist în transsexuali?
- Chiar? Îi operați? Faceți sex cu ei? - Poftim?
Nu. Este mare specialist în America de Sud.
Este o regiune fascinantă. Am fost în Honduras anul trecut.
- Honduras? - Așa este.
Oamenii de acolo sunt foarte prietenoși.
- Da. - Foarte autentici.
În toată America Latină de altfel... Oamenii sunt mai aproape de viață.
Mai aproape de ei înșiși, mai aproape de moment.
Totuși sunt țări foarte periculoase.
Te răpesc într-o zi, ești găsit mort undeva.
- Pardon, scuzați-mă. - Nicio problemă.
- Te simți bine, Alice? - O secundă.
Deci, ce mâncăm?
Bună dimineața, Caroline. Nu, scuze am ceva probleme aici.
Văd dacă pot rezolva ceva, altfel inventează tu altceva.
- Salut. - Ce mai faci?
Nu te-am văzut ieri.
Nepotul meu a aranjat o noapte de Sushi cu verii lui.
Fac prezentările. Balthazar, Vincent, Vincent, Balthazar.
Fac o mică scenă și mă duc acasă. La miezul nopții mă culc.
Am ajuns. Ora 20:55.
Vino.
Bună. Ce mai faci?
Cine e?
E șeful meu, proprietarul grupului.
Nu, Balthazar.
- Sunteți bine? - Da sunt.
- Sigur? - Da.
Este parte a spectacolului?
Îmi pare rău pentru ce am făcut acolo.
Mă voi controla. Voi evita salvările hazardate.
Bine, nicio problemă.
Alice. Alice. Suntem aici.
- Haide. Vino. - Bine.
Balthazar.
Bună.
- Tracy, a plecat? - Să nu te mai obsedeze Tracy.
În 20 de ani, n-am văzut un băiat cu atâta clasă. Este adevărat.
Mulțumesc, asta e educația mamei mele cu bățul. Dacă n-aș fi ajutat fata...
Ar fi apărut în coșmarurile mele cu bățul în mână spunând:
"N-ai învățat bunele maniere".
- Dar este uimitor! - Unde l-ai găsit?
Acum spune-mi în ce punct sunteți voi doi?
- În ce sens noi doi? - Da, se pare că sunteți inseparabili.
- Ea a întâlnit deja prietenii tăi? - Prietenii mei?
- Părinții tăi știu? - Părinții mei? De ce?
- Despre tine și ea? Deja știu? - Gata, să dansăm, ador această melodie.
Vino la dans, Balthazar. Vi-l iau.
Crezi că se prefac?
- Spui că nu și-au tras-o? - Nu.
- Nici măcar una rapidă? - Nu.
Nu e mama lui Zoe?
- Vreau să fotografiez. - Oprește-te.
- Să plecăm. - Acum?
Da, vreau să fiu singur cu tine. Vino.
- Stai, nu mă atinge! Lasă-mă! - Vezi, au plecat.
- Unde s-au dus? - S-a dus să se "distreze".
Mulțumesc. Bună seara.
Am parcat acolo.
Iată.
Vă voi însoți, la ora asta zona e periculoasă... Nu vreau să riscați.
- Dar eu stau chiar acolo. - Multe se pot întâmpla pe ultimii metri.
Bine, în regulă.
- Sunteți sigură? - Da.
- E târziu, nu? - Nu știu.
Mi-am uitat ceasul. Trebuie să fie ora două.
- Mulțumesc încă o dată. - Nu face nimic.
La revedere.
Buena notte.
Nu se poate, sunt un tâmpit.
Nu buena notte. Buona notte.
- Bună seara. - Buna seara.
- Alice. - Da?
Am venit să-mi cer scuze pentru italiana mea. E oribilă.
- Scuze, fiica dumneavoastră este aici? - Nu, ea a plecat în weekend.
Balthazar.
Ce faci? Balthazar, nu.
Da.
Camera mea. Pe acolo.
Scuze.
Nu-ți mai cere scuze.
Dă-i drumul. Continuă.
2x2 = 4
4x2 este 8, 8x4 este 32.
32x2 egal 68, 64. 64.
Angela Merkel, Eva Joly...
Eva Joly, Jean Luc Mélenchon.
Jean Luc, Jean Luc Mélenchon...
Taci.
- Cât e ceasul? - E târziu. E foarte târziu.
E timpul să te scoli. Trebuie să merg acasă.
Dar ești acasă, nu?
Da, exact.
Dă-i drumul. Scularea.
Brutal!
- Am mult de lucru și... - Nu-ți face griji,
am niște cursuri de recuperat.
- Și pantoful tău? - Nu-l găsesc pe celălalt.
- Și vei ieși așa? - Nu, am aici.
Nu știu unde e. Acolo.
Se pare că ploaia se calmează.
Un pic.
- Nu te deranja. - Bine. Stai până se oprește ploaia.
Draci.
Alice Lantins?
N-am știut că scrii?
Îmi pare rău, dar Zoe a terminat fulgii de porumb.
Iată. Am găsit ceva care poate îți plac.
Cred că voi lua doar ceai, ca tine.
Bun.
- Despre ce vorbește? - Ce? Cartea mea?
Despre nimic.
- Nu. - Nu pot să citesc?
- Nu voi judeca. - Nu.
De ce nu? Citesc rapid, voi termina în două zile.
- Nu. - Vă rog. Așteptați pe cineva?
Am spus pune-l în geantă.
- Salut. - Salut.
Acest weekend a fost teribil... A plouat tot timpul și acum e senin.
- Bună el e Balthazar... stagiarul meu. - Balthazar, sunt... stagiar.
Aici sunt fotocopiile de care am vorbit.
- Bine. - Căștile tale sunt chiar aici.
Uită-le.
Ai nevoie de ajutor?
Dă-mi un sărut. Dacă lipsește ceva anunță-mă.
- Ce-ți mai face burta? - Ce?
- Este... - Zoe du-te în camera ta.
- Dar mamă... - Du-te în camera ta.
- Bine plec și eu. - Ce casă.
Scuze pentru deranj. Doamnă.
- Mi-a făcut plăcere să vă cunosc. - De asemenea.
La revedere. O secundă.
- Balthazar. - Da?
Îmi pare rău.
3 exemplare pentru mâine la ora 9 la birou. Da?
Du-te.
Nu știu. S-a întâmplat. Așa accidental.
- În regulă. - Ce? De ce te uiți așa la mine?
Realitatea depășește ficțiunea.
Povestea care nu mai este poveste.
- E frumos. - Râzi de mine. Da.
SCUZE, AM ÎNTÂRZIAT, DAR...
UITAȚI-VĂ SUB BANCĂ.
Unu, doi, unu, doi. Test.
Alice, mă auziți?
Am vrut să vă întreb dacă chiar vreți să mergeți la petrecerea aia diseară?
Am putea face ceva numai noi doi?
Prima dumneavoastră misiune va fi să localizați imediat un vehicul roz
cu o cilindree monstruoasă, pe care trebuie să-l observați.
Și o dată pe acest vehicul
a doua misiune va fi să nu întrebați conducătorul despre destinație,
despre care nu are nicio idee
și direcția e pe acolo. Ascultăm un pic de muzică?
El are un nume?
Da, ex-ul meu îl numea delfinul "Fraier" sau delfinul "Sughiț".
El a insistat să-l port dar eu m-am ținut tare.
Mica mea victorie.
Alice pot să vă întreb ceva?
Ești distractivă, frumoasă și inteligentă, de ce...
De ce eu?
Nu, e o întrebare prostească. Am înțeles singur. Scuze.
Vreți să vă citesc "Tipul meu din această săptămână"?
Bine, pot să-i dau și titlul:
"Miercuri seara mi-o trag cu un bărbat căsătorit".
Bărbatul căsătorit e omul perfect, numai că e deja căsătorit.
Dar tocmai asta îl face interesant!
Fiindcă rămâne numai partea cea mai bună, esența a ceea ce
face minunată primele momente.
Și bineînțeles...
Ce tâmpită, nu cred.
- Te-a șocat? - Nu, sigur că nu.
Ce propunem în această săptămână?
"Sunt pe tocuri prea înalte!" "Cum să evităm petele sub braț?"
Nu, mă gândesc mai degrabă la:
"Suntem cu toții cuvinte-cheie pe Youporn."
- Pe You-ce? - Youporn.
Blondă, roșcată, brunetă, MILF...
ceea ce înseamnă "Mame pe care le-aș regula".
Oamenii sunt foarte organizați când clasifică un motor de căutare.
Lila, dacă ai ști câți bărbați se masturbează...
tastând "Foarte grase" te-ai simți foarte bine.
Clementine, îl știi pe colegul tău de cameră?
În loc să-l culpabilizezi pentru că navighează pe internet
demonstrează-i că ești mult mai excitantă
decât fetița care-i scoală scula de 37 de centimetri.
Și în ceea ce mă privește, dacă vreți să mă etichetați "Cougar" sau "Milf"...
fiindcă am 7 riduri la ochi, n-aveți decât.
Trebuie să fim fantezia dincolo de fantezie.
Deoarece fantezia e aici dar nu se mișcă. Dar noi suntem vii, nu?
Suntem toate cuvinte cheie pe Youporn? De acord.
Dar trebuie să fiți la înălțime.
Voi încheia cu ăsta... sau ceva de genul ăsta.
M-am jucat prea mult cu el, trebuie să-i spun adevărul.
Cum va înghiți asta? N-o să vrea să mă mai vadă, sigur.
Alice, nu te gândești să ai ceva serios cu el, nu?
Uită-te la tine. Acum e bine dar aceste mici riduri?
Când se vor extinde îți vor acoperi toată fața.
Nu. Trebuie oprit. Acum. Imediat.
- Scuze, am pierdut noțiunea timpului. - Nicio problemă. Haideți.
Veniți. Urmați-mă.
După dumneavoastră.
Este vechea sală de ședințe a Partidului Comunist. O ador.
Ador acest arhitect, Niemeyer. A fost un geniu.
Vă dați seama, el a imaginat și desenat
toate planurile clădirii în 3 zile... fără să fie plătit.
Și în 50 de ani nu s-a învechit deloc Este aproape futurist.
Doriți o băutură?
Weekendul următor poate facem ceva.
Un prieten mi-a dat cheile casei părinților lui în Bretagne.
Este o casă senzațională la 3 metri de ocean.
- Ar fi bine să ne odihnim. Ce credeți? - Doar o secundă. Alo.
Ce ți-am spus? Nu continua să insiști.
De acord? Du-te la culcare. Foarte bine. Noapte bună.
Și Zoe poate veni. În Bretagne, Zoe poate veni.
Mă descurc în rolul de stagiar. Destul să fie acolo un fotocopiator.
- Și gata. Nu? - Cred că e prea devreme pentru asta.
Bineînțeles este un pic prea devreme. Cred că am o tendință naturală...
Este o nebunie.
Vreau să vă văd tot timpul.
Azi mi-am măsurat temperatura de 3 ori. Dar nu sunt bolnav.
Am doar o dorință nebună să vă văd. Un îndemn, Alice.
Alo?
Alo.
Dă-mi-o. Zoe ce am spus?
Asculți de Chantal... Și du-te la culcare imediat.
Bine? Nu, nu discut.
Vă faceți prea multe griji.
Nu pot sta mult timp. Astea-s datoriile unei mame de familie.
Mi-ar plăcea să le împărțim.
- Ești sigur? - Da, desigur. Sigur.
Ai chef să aștepți pe palier ca Zoe să se culce
și să vizionezi pe canapea un DVD cu mine?
Îmi place palierul dumneavoastră și am o cultură cinematografică...
Vorbesc serios, Balthazar.
Cu mine nu vei putea sta afară până dimineața la trei,
sau să pleci într-un weekend pe neașteptate.
Nu-i nimic, îmi place să stau acasă...
E normal că trebuie să faci așa ceva la vârsta ta.
M-aș simți vinovată dacă ai renunța la astea din cauza mea.
Îți dai seama când... eu voi avea 40 de ani tu vei avea 21 de ani.
Și când eu voi avea 50 de ani, tu vei avea 31 de ani.
Ce vreau să spun este...
Ce se va întâmpla când ne tot vedem?
Ce vreți să spuneți prin asta?
Nu cred că e o idee bună să continuăm să ne vedem.
O dată ți s-a întâmplat ceva distractiv în viață.
- Cum a acceptat? - Ce?
Istoria burghezei complexate. Tot teatrul ăsta. I-ai spus, sper.
Fiindcă atunci viața lui amoroasă nu va fi traumatizată... de o femeie.
- Da, da, da, i-am spus. - I-ai spus? I-ai explicat?
Da.
Mai mult de o mie de e-mail-uri în trei zile.
Articolul tău despre Youporn. Comentarii din toată Franța. Incredibil.
- Ce mai face Balthazar? - Grozav.
- Tot mai ieșiți? - Diseară îl duc la Midnight Juggernauts.
- Ce Midnight? - Las-o baltă.
- După petrecere? - A fost ideea ta, îți amintești?
Charlotte?
- Ce s-a întâmplat? Cine ți-a făcut asta? - Cine credeți?
La revedere domnule.
Ea a spus că Charlotte a umilit-o. Fiica ta este foarte sensibilă.
Julien, povestește-mi.
Deci Charlotte a arătat tuturor ceva de pe iPhone-ul ei și Zoe s-a supărat.
De pe iPhone-ul ei?
Măcar e major?
Care e problema?
- Te consider videogenică. - Termină.
Nu te îngrijora, Zoe se va recupera după ani de psihoterapie.
- Chiar tu îmi faci predică? - Nu văd legătura.
Agathe va avea 29 de ani în decembrie. Deci are aproape 30 de ani.
E diferit. Eu sunt bărbat.
Ce cretin. Cum poți fi atât de prost? Ești plătit să te gândești acum?
Nu da vina pe fiica ta că e influențată de 25 de secole de convenții sociale.
Uite ce fac cu convențiile tale. Scuzați-mă, domnule.
Gata, mulțumesc.
Ei bine, explică-i.
Zoe, Zoe. Nu, nu. Zoe, cu tine vorbesc.
Îți dai seama că ne cunoaștem doar de o lună?
3 zile după ce am cunoscut-o pe mama ta, era însărcinată.
Exact.
- Ai sunat-o pe prietena ta? - Da. Te vei uita la asta?
Da, pisicuța mea, nu te îngrijora ne ocupăm de toate.
- Mulțumesc, Balt. - Nicio problema.
Uită-te la asta. Uită-te! Noua ta mamă.
O iau la Bali 2 săptămâni. Vei avea apartamentul doar pentru tine.
Ai grijă de ea.
M-ai auzit?
- Te simți bine? - Da.
E din cauza ei? Matura?
Îmi amintesc când aveam aproximativ vârsta ta...
și am întâlnit o femeie în Calabria, Francesca.
Minunată și de două ori vârsta mea. Ea m-a învățat totul.
Făceam dragoste mai multe ore. Te voi scuti de detalii.
Nu am mai simțit asta. Părea să dureze pentru totdeauna.
Mă înțelegi? Eram terminat. Fizic și spiritual. Era...
- Spiritual? - Da.
Într-o zi, nu știu ce mi s-a întâmplat, am simțit un fel de...
Am simțit un fel de oboseală, saturație, înțelegi?
Asta m-a îngrijorat. M-am programat la doctor.
Și când am intrat în cabinetul lui...
am dat de o asistentă stagiară, o brunetă cu pielea măslinie.
O minune a naturii.
De-a abia a închis ușa, ne-am aruncat unul pe altul și dă-i și dă-i.
- În toate pozițiile... - Tată. Destul.
- Treci la subiect. - Așteaptă, ca și cum
am făcut primii pași în muzica clasică
și apoi am descoperit cea modernă. Înțelegi ce vreau să spun?
Nu, nu înțeleg.
- Vii la cină diseară? - Nu pot diseară.
- De ce nu? Hai. - Nu pot, am de lucru.
- N-ai chef să vii? - N-am spus că n-am chef.
Cine a spus că n-am chef?
De fapt singurul lucru de care am nevoie e să mă culc devreme.
- Ești sigură că ești în regulă? - Sunt bine. Foarte bine.
- Alice. - Da?
Nu mă recunoști?
Nu.
- Arnaud. Arnaud Gaillard. - Arnaud Gaillard?
- Ultimul an de liceu. Peperoni. - Peperoni.
Peperoni, erai plin de acnee pe față. Scuze, nu te-am recunoscut.
- Ce mai faci? Ce faci aici? - Joc squash.
- Sunteți celibatar? - Poftim?
Adică, fără soție, fără copii, absolut nimeni?
- Nu după câte știu. - Interesant.
Mergem la cumpărături. Îmi pare bine că ne-am revăzut, Arnaud.
Sigur.
Arnaud, acum îmi amintesc. Prietenul tău cu acnee.
E fermecător. De ce nu i-ai cerut numărul de telefon?
Ce să mă fac cu numărul lui de telefon?
- Ca să-l suni. - Babette, lasă-mă în pace.
- Ce ai. Probleme la servici? - Nu, nu.
Încetează.
Nu mai încerca să mă cuplezi cu toți tipii care trec pe aici.
- Nu fac asta. - Aparent transferi chestiile pe mine.
Găsește-ți un amant, du-te la psihiatru, dar lasă-mă în pace.
Nu e vina mea dacă te regulezi doar o dată pe lună. Sincer.
Stați vă rog. Zâmbiți frumos.
Eleganță, eleganță. Simon contez pe tine.
E totul în regulă? Bine?
Cât e ceasul?
Tracy.
Tracy. Ce plăcere. Ești fantastică. Atenție, avem detectoare de fum.
Cunoști echipa mea. Desigur, Alice Lantins.
Salut, îmi pare bine.
Aceasta este coperta lunii următoare.
"Rebelle" coperta din față. Sau din spate.
Și avem text aici și mai mult text aici. Asta este versiunea roz.
Îmi place roz, este fantastic. Știți "Pantera Roz".
Merge foarte bine.
Nu va merge.
- Care-i problema, Tracy? - Caracterele? Dimensiunea?
Nu, ăla e grozav, dar... modelul ăla masculin.
Pare că tocmai a avut gastroenterită.
Scuze, Tracy, dar e Louis Gradel. El este foarte faimos în Franța.
Versace. Dior. Nu-i așa, Alice? Lauvin.
Arată exact ca un tâmpit.
Ce zici de el?
El?
Poate el?
Ce crezi de el?
Nu l-aș vrea nici ca om de serviciu.
Doamne, nu ar trebui să fie atât de dificil.
Drăguț.
Nu e băiatul care a ajutat fata aia în spectacol?
- Cine? - Cine?
El! Cred că-l cunoști, nu-i așa?
Sigur că-l cunoaște și îl cunoaște aprofundat.
- Îți place de el? - Așa cred.
Avem nevoie de cineva diferit. Cineva neobișnuit.
Da. Este o idee grozavă.
- Este exact ceea ce mă gândeam. - Nu, nu, nu.
- El va fi un model excelent. - Nu, el nu este model.
Alice, el va face foarte bine.
- El nu este model. - Îl vreau!
Uite, Tracy, știi, eu nu cred că este o idee bună.
Pardon?
Vrei jobul ăsta sau nu?
Da, dar nu este un model. El nu va accepta niciodată.
- Nu e prietenul tău? - Da.
Dar are examene și e un băiat foarte conștiincios cum rar vezi.
Așteaptă să-ți explic, dacă mă bagi în rahat,
vei învăța diferența dintre drumurile alsaciene, turce și sarazine.
M-ai înțeles?
Situația pieței imobiliare din 2008...
Bună ziua. Sunt Balthazar. Lăsați un mesaj după semnalul sonor.
La țară, la oraș, la periferii, clădirile vechi și noi.
Toată piața imobiliară a căzut. Să ne uităm la tot ca să începem...
Simbol pentru ginocrație, acest exemplar,
selectează partenerii sexuali printre cei mai tineri masculi din grup.
Da, desigur.
Te voi suna în seara asta. Te voi suna.
Ce naiba?
Ești bine? Balti?
Ești bine?
Du-te să faci un duș.
La naiba, ce-i asta?
Balthazar? Balthazar, sunt Alice.
- Balthazar. Deschide, te rog. - Vin.
- Ea e. - Cine?
- Alice. Du-te și vorbește cu ea. - Nu deschide ușa.
Nu vezi mizeria asta? Va crede că m-am drogat.
Mișcă-te. Îmbracă-te.
- Ăsta pute. E dezgustător. - La dracu.
- Nimic curat. - La dracu.
- Ia cămașa mea. - Ce?
Ia cămașa mea.
Du-te, du-te.
- Salut. - Alice.
Bună ziua. Pot să intru un minut?
- Ceva de băut? - Da, suc de ananas.
Să văd dacă am.
- Bună seara, Alice. - Bună seara.
- E în regulă? - Da.
Știam că a mai rămas.
Mai încet.
Îmbătrânim și ne credem mai înțelepți...
Dar ea nu a venit.
- Am așteptat-o pe pod dar n-a venit. - Doamne. Îmi pare rău.
Vă pot ruga să mă mângâiați pe păr. Un pic.
Mulțumesc.
- Ieșim la o băutură? - Da, de acord.
Așa, curaj.
Putem să mergem?
Luați. E mai rezonabil.
Da, sigur.
Tatăl tău pare foarte disperat. Sper că se poate recupera.
Da, el va birui. Sigur. El este puternic.
Mă bucur să te văd.
Nu știu cum să încep.
- Vreau să-ți cer o favoare. - Da, ce?
- Fotografii? Eu nu sunt un fotograf. - Tu vei fi fotografiat. Pentru copertă.
Este o zi de lucru și se plătește foarte bine. Foarte bine.
Cu cele mai frumoase fete de pe planetă.
Sună interesant, nu?
Ascultați, a fost bine să vă văd, dar să lăsăm așa cum este.
Balthazar.
Vă anunț...
Balthazar, scuze, tot eu sunt Alice. Sună-mă înapoi, te rog.
- Bine. Vine imediat. - Ești sigură?
Ar fi bine să vină.
Mi-a spus că e un lac, dar e o băltoacă.
Iat-o.
Patrick, dragă.
- Nu mă pupa, ești bolnavă, nu? - Nu.
- Ești totuși în mare formă. - Da.
Scoate-ți limba din curul meu, trebuie să mă bășesc.
- Ce așteptăm? Pe cine, ce, cum? - Așteptăm pe cine, ce cum? Ce naiba.
De fapt nu așteptăm pe nimeni,
fiindcă persoana care vine, e blocată în trafic.
- Kim. - Da.
Putem vorbi un minut?
- Ce faci? - Cum ce?
- Nu le spui că nu va veni? - Cine a spus că nu vine? Vine...
- Alice, nu vine. Spune-le. - Nu.
Aștept într-o baltă de pișat pe cineva pe care nu-l cunoaște nimeni.
Exact, nu-l știe nimeni, ești plătită.
Ești plătită să spui prostii încontinuu?
Patrick este o zi frumoasă. Relaxează-te. Profită. Respiră.
- La dracu, Kim. - Da.
Trebuie să pui niște reflectoare acolo.
Vincent, trebuie să vorbim.
Nu cred că Balthazar...
Alice, Alice, a trecut de pază... când ajunge îl machiez.
- Mulțumesc. - N-a fost nimic.
- Deci Balthazar, ce? - Nimic. A venit. Mă duc la el.
- Așteaptă. Chiar ai înnebunit? - Da, nu.
- Rămâi cu Patrick, are nevoie... - Bine.
Patrick!
Nu mai dramatiza mamă. Mă neliniștești.
Nu. Ce? N-am spus niciodată asta.
Pare destul de distractiv.
Mă simt ca un pitic, dar în afară de asta...
Du-te.
Ascultă, nu ești pitic, fiul meu.
Curaj.
Corpul drept. Scoate pieptul.
Bună ziua Balthazar. Mă duc să spun tuturor că ai sosit.
Marco e gata să te tundă.
Scuzați-mă, caut frizerul.
Deci îl oprești pe primul homo pe care-l vezi
și crezi că el îți taie părul?
- Nu, nu. - Frumoasă mentalitate.
Balthazar. Balthazar. Vino dragule, vino.
Nu. Ăsta mă va urmări ani de zile.
- Balthazar. Simon. Îți amintești? - Da, vernisajul.
Am crezut că nu vei veni. Dar, în orice caz. Bravo.
Ești un mare domn. Respect, e ceva de mare clasă.
Fiindcă ea și-a bătut joc de tine.
De fapt, vreau să-mi cer scuze personal,
fiindcă nu știu dacă ți-a spus Alice, dar eu i-am sugerat această idee proastă.
- Cum așa? Ce idee proastă? - A fost o idee proastă.
Acum, că te cunosc ceva mai bine, chiar a fost o idee proastă.
Nu, vreau să spun... dezvoltă subiectul.
Încerc să spun de la început...
- Uite, l-au micșorat pe Dujardin. - Cine vine pe scenă?
E o glumă. Ăla e Balthazar?
Alice nu mă saluți?
Da, desigur. O secundă.
Bună ziua.
- Te jenez? - Nu.
Nu? Începem?
Mai facem una fără privirea aia bovină spre stânga, te rog.
Coboară sprâncenele. Jennifer, străduiește-te un pic.
Știi că ești aici fiindcă era ocupată Cathy. În spatele globului.
El are ceva toscan în el. Aș spune ceva florentin.
- Îmi place. - Da, desigur, da.
- E bine? - Îmi place.
Încearcă să fii senzual.
Nu, las-o baltă. Încearcă să fii copilăresc.
Are o prezență frumoasă. E fotogenic. Mă face să mă gândesc la... nu știu...
Tu aia bronzată la dreapta, ești model sau ești aici din întâmplare?
Vrei să fii cu noi, te rog?
Mai aproape de glob. Mai bine în spatele globului.
Antonela, o privire mai inteligentă, te rog.
Ea e mereu așa? E normală?
Baltimore, ce se întâmplă?
- Balthazar. Balthazar. - Da, Balthazar, ce-i, ai putea zâmbi?
Sau te-ai bășit în glob?
- Ați putea fi un pic mai politicoasă? - Nu aud.
- Ați putea fi mai politicoasă? - Mai tare.
Vă cer să fiți mai politicoasă.
Nu mai vorbiți așa cu oamenii. Nu este corect.
- Există o problemă? - Da, este o problemă.
Avem un sindicalist care s-a rătăcit pe aici.
Patrick, exagerezi. Calmează-te, te rog.
- Eu să mă calmez? - Calmați-vă Patrick.
Fac pe dracu-n patru să lucrez cu el și am văzut zombi mai expresivi.
Pare un băiețel îmbătrânit la carusel.
Bine, mulțumesc, plec.
Destul. Mulțumesc. Plec.
- Și cui îi pasă. Du-te. - Cum se deschide globul ăsta?
Gata, a fost destul. La revedere.
Balthazar.
Îmi pare rău, ești bine?
E o scorpie. Trebuia să te avertizez, îmi pare rău.
- Haide, cere-ți scuze, să putem termina. - Eu să-mi cer scuze? E o glumă?
Ce contează, n-o vei mai revedea niciodată în viața ta.
Fă-o pentru mine, te rog.
Dacă e pentru dumneavoastră, trebuie să spuneți. Interpretez corect personajul?
Fiindcă în afară de o scurtă apariție în clasa a VI-a...
- Haide, o vrei. O vrei. Mă exciți. - Ai înnebunit?
- Ce faci? - Nu sunt actor bun?
Asta e? Sigur în comparație cu dumneavoastră...
E tare. La naiba.
N-am văzut nimic. Nu sunt în juriu la Cesar,
dar cred că ați merita o statuetă. În rolul burghezei complexate
care se face că-și scoate mătura din cur
pentru a câștiga o promovare, va fi premiată Alice Lantins!
Alice Lantins doamnelor și domnilor, aplauze!
Pentru ansamblul... carierei sale.
Deci, totul a fost prefăcătorie?
10 ani de muncă. Complicitate? Aș spune chiar amiciție.
Am vrut să impresionez. A fost o idee stupidă. Sunt o idioată.
Și am ajuns să fac rău la toți. Ea merită mai mult acest loc de muncă.
Mă bucur că consideri așa, fiindcă... tu ești concediată, Alice. Adio.
Îți redau libertatea.
Acum vei avea tot timpul să scrii, să-ți faci adevărata ta meserie.
Nu-i niciodată prea târziu pentru a se regăsi pe sine.
Nu-i niciodată prea târziu, Alice.
Fotografa te-a invitat la ea acasă diseară. Va fi o petrecere.
Whisky, vodca, tequila, niște vinuri și poate ne-o tragem.
- Da, ne-o tragem. - Sigur ne-o tragem.
Da, dar nu, mulțumesc. Sunt un pic obosit.
- Vă mulțumesc pentru invitație. - Nu-ți face griji.
Mamă?
Ce faci? Nu mergi la muncă?
Nu, fac un pic curat în casă.
Bine.
Și o dată pe acest vehicul
a doua misiune va fi să nu întrebi conducătorul care e destinația.
Pentru că n-are nicio idee, și direcția este aia.
Cred că nu vă mai vedeți.
Nu. Sigur că nu. Nu-ți face griji nu-l voi mai vedea niciodată.
Vă rugăm, înregistrați mesajul apoi apăsați pe oprit.
Salut Balthazar. Sunt... Alice.
Am sunat fiindcă cred că ar fi bine...
să ne revedem să bem o cafea, un ceai sau un Sprite.
Știi nu mai beau de ani de zile...
Mesajul dumneavoastră a fost oprit.
După bip înregistrați mesajul apoi apăsați pe oprit.
Bună Balthazar, este Alice, Am vrut să-ți spun că eu...
că...
- Salut. - Salut.
Știu că mă urâți dar știți unde e? Trebuie neapărat să vorbesc cu el.
- Nu astăzi nu l-am văzut. - E în aula A. Trebuie să coborâți.
Mulțumesc. Mulțumesc.
Bravo. N-ai personalitate.
Ba da...
Scuzați-mă, știți cumva...
- Aula-A? - Vă conduc.
Super, mulțumesc.
- Traficul nu a fost așa de rău? - Nu, de ce?
- Jos la stânga. - Bine, mulțumesc.
A sosit conferențiara noastră din această săptămână. Liniște. Mulțumesc.
Este un pic târziu, scuze pentru grabă. Există ecrane pe fiecare parte.
Aici e schița conferinței.
- Aveți tot ce trebuie. - Nu, uitați-vă eu...
Da totul e bine. Doamna Ronchersky.
Cine?
Bună ziua.
Deci...
"Cum au făcut conceptele îndrăznețe să evolueze urbanismul".
De ce această temă?
Jean Nouvel, Rem Koolhaas...
Friedensreich și Hundertwasser.
Toți aveau în comun dorința de a schimba lucrurile.
Uneori făcând drumurile un pic... ciudate.
Desigur li s-a întâmplat, acestor arhitecți...
acestor mari arhitecți, ca și tuturor să facă greșeli...
Greșeli enorme.
Dar... dacă au făcut totul ca să-și repare greșelile?
Da?
Vreți să spuneți chiar pe un teren nesigur?
- Ce vreți să spuneți... - Da, e o observație corectă.
De exemplu, în 2003, cabinetul Flosch & Bernheim...
au încercat să reconstruiască farul din Salers, cu consecințe dezastruoase.
- Poate că nu erau bune proiectele... - Nu are nimic de-a face cu proiectele.
Glumiți? Au pigulit 2 ani cercetarea solului.
Așteaptă, te rog...
6 luni pentru a îmbunătăți presiunea hidrostatică.
Taci din gură. Scuze, doar 2 minute.
În teorie, să te întorci la teren e un semn de slăbiciune?
În teorie, da. Dar cred că...
Am stricat totul, Balthazar.
Mă gândesc la tine tot timpul.
În acele nopți...
eu nu mă prefăceam.
E o nebunie.
Du-te acolo.
- Doar o chestie. - Ce?
După ce ne vom vedea din nou și din nou...
și din nou, ce se va întâmpla?
Zoe. Zoe.
- A fost dezgustător. - Nu a fost dezgustător.
Deci, ai terminat?
- Terminat de tot? - Terminat de tot.
Ai trac?
Sunt speriată de moarte.
Să te însoțesc?
Nu, bine. Am ajuns.
Nu-mi spune că vrei să refaci totul.
Alice Lantins, ce faceți aici? E incredibil.
Vă simțiți bine?
Așezați-vă.
- Vrei să citești cu voce tare? - Doar primele rânduri.
"Newton a făcut descoperirea vieții sale când i-a căzut un măr pe cap.
Mie mi-s-a întâmplat cu niște bascheți".
Sigur, începutul e modest. Destul de modest.
Îmi pare rău.
- Te-ai rănit? Toată opera, mea pe jos. - Așteaptă. Uite.
Traducere și adaptare: Robi
Revizuire: muLineZu